Головні події 1114-914 до н.е. років
Всі події 1114-914 до н.е. років
1114 до н.е. • Початок правління царя Ассирії Тиглатпаласара І.
1104 до н.е. • На Піренейському півострові (нині — Іспанія) фінікійцями засновано місто Кадіс.
1104 до н.е. • Початок 42-річного правління в Спарті Еврисфена, легендарного родоначальника династії Агідів, однієї з молодших гілок Гераклідів.
1070 до н.е. • З розпадом Нового Царства на дві фактично незалежні держави в дельті Нілу і на півдні Єгипту, Куш став незалежним царством зі столицею у місті Наата (територія центру сучасного Судану).
1068 до н.е. • У битві проти дорійців загинув Кодр, останній цар Аттіки. Сучасні історики вважають його останнім правителем, чиє життя є частиною грецької міфології.
1050 до н.е. • Приблизно цим роком датується найдавніший з нині відомих
написів алфавітом з 22 приголосної літери, віднайдений в одній з поховальних печер фінікійського міста Біблос. Завдяки активній міграції фінікійців Середземномор'ям їх унікальна для свого часу система символьного позначення на письмі звуків лягла в основу абеток багатьох мов і через грецьку, а потім латину, поширилась Європою і північчю Африки, а через арамейську і арабську — Близьким Сходом і Передньою та Середньою Азією.
1046 до н.е. • Отримавши перемогу над військами царства Інь у битві біля Муї, У-ван став засновником династії Чжоу, правління якої було найтривалішим в історії Китаю і формально тривало до 221 року до н. е.
1029 до н.е. • Саул став царем ізраїльтян. Йому вдалось об'єднати ізраїльські племена Юдеї в єдину державу зі столицею в Хевроні і все його правління пройшло у безперервних війнах, що йшли з перемінним успіхом.
1005 до н.е. • По смерті Саула, який покінчив життя самогубством після поразки від філістимлян, другим царем давнього Ізраїлю став його зять Давид з Віфлеєму. Він увійшов у історію як автор псалмів, пророк та Месія.
1000 до н.е. • Ольмекська цивілізація (сучасна Мексика) використовує компас з магнітного залізняка.
1000 до н.е. • У Лаконії, на південному заході Пелопоннесу, почалось формування міста-держави Спарта, відомого у давнину як Лакедемон, яке завдяки унікальній соціальній і політичній системі через чотири століття стало домінуючою військовою силою Стародавньої Греції.
1000 до н.е. • Племена латинян, що проживали по берегах Дунаю, переселились в центральні райони Апенін.
998 до н.е. • Столиця об'єднаної держави Ізраїлю і Юдеї перенесена в
Єрусалим, де цар Давид правив наступні 33 роки. Засновниками міста були євусеї, що з III тисячоліття до н. е. населяли Юдею. Єрусалим знаходився між територією, яку населяли нащадки (коліна) Юди (Ієхуди), до яких належав Давид, і нащадки Веніаміна (Біньяміна), до яких належав перший цар Ізраїлю Саул, і мав символізувати центр об'єднання всіх 12 колін євреїв.
984 до н.е. • По смерті фараона Аменемопета на престол Єгипту зійшов перший лівієць — син вождя племені мешвеш Осоркон Старший.
967 до н.е. • Царем Ассирії став Тиглатпаласар II.
961 до н.е. • Помер Давид, другий цар Юдеї (зі столицею в Хевроні) та об'єднаного царства Ізраїлю та Юдеї (зі столицею в Єрусалимі). Царем став Соломон, другий та улюблений син Царя Давида та Вірсавії. За час його правління Ізраїль переживав мир та розквіт. Йому приписують авторство таких біблейських творів, як «Книга повістей Соломонових», «Книга Екклезіаста», «Пісня над піснями».
950 до н.е. • Менелік I, син юдейського царя Соломона і Савської цариці Македи, став правителем аравійського царства Шеба. За переказами, він став засновником династії, яка правила в Ефіопією з невеликими перервами протягом майже трьох тисяч років і 225 поколінь по тому закінчилася з падінням імператора Хайле Селассіє в 1974 році.
950 до н.е. • В Ізраїлі завершилось будівництво
Першого Храму (храму Яхве), який будувався 7 років за ініціативою царя Давида і який перед своєю смертю передав Соломону розроблений ним, спільно з Верховним Судом (Синедріоном), план Храму.
943 до н.е. • По смерті фараона Псусеннеса II на престол Єгипту зійшов його зять, головний радник і командуючий армією Шешонк I. Лівієць за походженням, він став засновником XXII династії, яка правила понад два століття.
928 до н.е. • По смерті царя Соломона Державу євреїв охопило повстання підкорених народів і невдоволення підданих. Цього ж року єдина держава розпалась — десять північних племен утворили Північне царство (Ізраїль) зі столицею в Самарії, яке очолив цар Єровоам, а решта — Південне (Юдея) зі столицею в Єрусалимі, першим царем якого був син Соломона Ровоам.
Народились в 1114-914 до н.е. роках
бл. 990 до н.е. — † бл. 928 до н.е., Соломон,
третій цар об'єднаної держави Ізраїлю та Юдеї (961-928 рр. до н. е.).
Померли в 1114-914 до н.е. роках
1076 до н.е. • Тиглатпаласар I, цар
Ассирії (1114-1076 рр. до н. е.), останній могутній цар середньоассирійського періоду. Пом. 3100 років тому.
бл. 1103 до н.е. • Навуходоносор I, цар
Вавилонії (1125-1103 рр. до н. е.) з IV Вавилонської династії. Пом. бл. 3127 років тому.
бл. 1005 до н.е. • Саул бен Кіш, перший цар і засновник Ізраїльського царства (1029-1005 рр. до н. е.); біблійний персонаж Старого завіту. Пом. бл. 3029 років тому.
бл. 961 до н.е. • Давид, другий цар Юдеї (1005-961 рр. до н. е.) та об'єднаного царства Ізраїлю та Юдеї (998-961 рр. до н. е.). Пом. бл. 2985 років тому.
бл. 935 до н.е. • Тиглатпаласар II, цар
Ассирії (967-935 рр. до н. е.) Середньоассирійського періоду. Пом. бл. 2959 років тому.
бл. 928 до н.е. • Соломон,
третій цар об'єднаної держави Ізраїлю та Юдеї (961-928 рр. до н. е.). Пом. бл. 2952 роки тому десь у
62 роки (нар. бл. 990 до н. е.).
бл. 922 до н.е. • Шешонк I, фараон Стародавнього Єгипту (943-922 рр. до н. е.),
засновник XXII (Лівійської) династії. Пом. бл. 2946 років тому.